Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
[ Prof. lietuviški subtitrai - BluRay ] [ 2013-04-04 ]
HOBITAS
Mano brangusis Frodai,
kartą klausei manęs,
ar viską tau papasakojau apie savo nuotykius.
Galiu nuoširdžiai atsakyt, kad pasakojau tau tiesą.
Tik galbūt pasakiau ne viską.
Aš pasenau, Frodai.
Aš jau nebe jaunuolis.
Atėjo metas papasakoti,
kas iš tiesų nutiko.
Viskas prasidėjo labai seniai.
Tolimoj žemėj, rytuose.
Tokioj, kokios dabar su žiburiu nerastum.
Grafystė
Ten stovėjo Deilo miestas.
Jo turgus buvo plačiai žinomas.
Jame buvo gausu vyno ir drabužių.
Jis buvo ramus ir klestintis.
Miestas buvo įsikūręs prie galingiausios Viduržemio karalystės vartų.
Prie Ereboro.
Tai buvo Troro, paskutinio karaliaus, tvirtovė.
Jis buvo galingiausias iš visų nykštukų valdovų.
Troras valdė užtikrintai.
Jis visai neabejojo,
kad jo sūnus ir anūkas užtikrins
jų giminės viešpatavimą.
Ak, Frodai. Ereboras.
Pastatytas giliai kalne.
Sklido legendos apie šio miesto--tvirtovės grožį.
Turtus gyventojai krovėsi iš žemės.
Iš uolų kapodami brangakmenius.
Ir kasdami auksą,
kuris uolose tekėjo kaip upės.
Nykštukų įgūdžiams neprilygo nieks.
Jie mokėjo sukurti tikrą grožį.
Iš deimantų, smaragdų, rubinų ir safyrų.
Jie kasė vis gilyn į tamsą.
Ir tuomet rado ją.
Kalno širdį.
Treino akmenį.
Troras pavadino jį "Karaliaus brangakmeniu".
Jis palaikė jį ženklu, kad teisę valdyti jam skyrė Dievas.
Jį gerbė visi.
Net didis elfų karalius Tranduilas.
Bet ramybės ir klestėjimo laikai truko neilgai.
Pamažu dienos darėsi vis niūresnės.
Ir prasidėjo budrios naktys.
Troro meilė auksui peraugo į įniršį.
Jis apsirgo.
Liga aptemdė jam protą.
O kai liga įsišaknijo,
prasidėjo blogybės.
Pirmiausia iš Šiaurės atsklido garsas, primenantis viesulą.
Ant kalno augančios pušys ėmė traškėt, blaškomos karšto, sauso vėjo.
Balinai, skelbk pavojų.
Kviesk sargybą. Greičiau!
Kas čia?
Slibinas.
Slibinas!
Ugnies pabaisa atvyko iš Šiaurės.
Tai buvo Smogas.
Tą dieną beprasmiškai žuvo daugybė žmonių.
Miestelėnų gyvybių Smogui nepakako.
Jis troško kitko.
Tamsi slibinų aistra buvo auksas.
Ne!
Eime!
Ereboras buvo sunakintas.
Slibinas saugo savo grobį...
...iki pat mirties.
Gelbėkitės!
Padėkit!
Tranduilas nerizikavo saviškių gyvybėm ir nestojo į kovą su slibinu.
Elfai neatėjo į pagalbą nei tądien,
nei kitados.
Netekę namų,
Ereboro nykštukai klajojo po plačias dykynes.
Kadaise klestėjusi tauta buvo sužlugdyta.
Jaunasis nykštukų karalius visur ieškojo darbo.
Jis triūsė kaimuose.
Bet niekuomet nepamiršo kalno, skendinčio rūke, šviečiant mėnuliui...
...liepsnojantys medžiai švietė kaip deglai.
Padangėj jis matė tik slibino liepsną.
Jo miestas virto pelenais.
Jis už tai neatleido.
Ir to nepamiršo.
O tuomet, brangusis Frodai, pasirodžiau aš.
Iš dalies atsitiktinai, iš dalies Išminčiaus noru.
Į šį pasakojimą buvau įtrauktas likimo.
Viskas prasidėjo...
Na, viskas prasidėjo, kaip tu ir tikiesi.
Po žeme, oloje,
gyveno hobitas.
Ne drėgnoje skylėje, kur iš sienų kyšo sliekų uodegos ir tvyro pelėsių tvaikas.
Tai buvo hobito ola.
Tai reiškia, kad ten buvo gardaus valgio, jaukus židinys,
ir viskas, ko reikia jaukiem namam.
Ačiū.
Kas čia?
Tai asmeniška. Nekišk savo murzinų rankų.
Jis dar neparuoštas.
Neparuoštas kam?
Skaitymui.
Kas čia dabar?
Pranešimai dėl dalyvavimo pobūvyje.
Jergutėliau! Negi jis šiandien?
Visi parašė, kad ateis.
Išskyrus Sakvilius-Beginsus. Jie reikalauja asmeninio pakvietimo.
Dar ko... Tik per mano lavoną.
Jiem tas visai patiktų.
Jie mano, kad tu turi kalnus aukso.
Tik vieną nedidelę skrynią, o ne kalnus.
Ir jis vis dar dvokia troliais.
Ką čia darai?
Imuosi atsargumo priemonių.
Kartą pričiupau ją sprunkančią su sidabriniais įrankiais.
-Ką? -Lobeliją Sakvilę-Begins.
Ji į kišenę susikišo visus mano šaukštus.
Bjauri moteris.
Būtinai stebėk ją, kai aš...
Kai aš...
Kai tu... ką?
Nieko... Nieko.
Žmonės dėl tavęs nerimauja, dėde.
Jie mano, kad pradėjai keistai elgtis.
Keistai?
Nebendrauji su kitais.
Aš? Nesąmonė.
Būk gerutis ir pakabink šitą ant vartelių.
Įeiti draudžiama! Nebent atvykote į pobūvį.
-Kaip manai, ar jis ateis? -Kas?
Gendalfas.
Jis tikrai nepraleis progos parodyt savo triukus.
Jis surengs mum puikų pasirodymą, pamatysi.
-Gerai. Tada aš keliauju. -Kur?
Į Rytų Fartingo girią. Nustebinsiu jį.
Keliauk. Tik nevėluok.
Jis vėlavimo nepakenčia. Ne.
Nesakau, kad vėluodavau.
Tuomet nevėluodavau niekur.
Buvau visų gerbiamas.
Ir niekuomet neįvyko...
...nieko netikėto.
NELAUKTA KELIONĖ
Prieš 60 m.
-Labas rytas. -Ką nori tuo pasakyt?
Gal tik linki man labo ryto?
O gal tai reiškia, kad rytas jau yra puikus, nepaisant mano norų?
O gal tu pats šį rytą jauties labai gerai?
O gal sakai, kad šįryt visi turi būt labai geri?
Viskas iš karto.
Kuo galiu padėt?
Tai dar neaišku.
Ieškau to, kas galėtų leistis į nuotykį.
Į nuotykį?
Nemanau, kad gyvenantys į vakarus nuo Bryliaus domisi nuotykiais.
Bjauriais, nerimą keliančiais, nemaloniais įvykiais.
Dėl jų galima pavėluot vakarienės.
Labo ryto.
Tik pamanykit, ko susilaukiau.
Beladonos Tuk sūnus bando manęs atsilabinti, lyg būčiau sagų pardavėjas
Prašau?
Tu pasikeitei. Ir tikrai ne į gera, Bilbai Beginsai.
Ar mudu pažįstami?
Mano vardą tu žinai. Tik neatpažįsti manęs. Aš Gendalfas.
O Gendalfas...
...tai aš.
Gendalfas? Klajojantis išminčius, padaręs nuostabius fejerverkus?
Senasis Tukas taip mėgdavo juos šaudyti per Jonines.
Tikrai nemaniau, kad tu dar burtininkauji.
O ką dar galėčiau veikt?
Ką dar...?
Malonu, kad šį bei tą apie mane pameni.
Net jei tik mano fejerverkus.
Gerai. Nuspręsta.
Tau tai išeis į naudą.
O man bus smagu.
Pranešiu kitiems.
Kam? Ne! Ne, palauk!
Man kažkodėl nesinori tų nuotykių, labai ačiū. Gal kitąkart.
Prašome paieškoti Už Kalvos arba Kitapus Upės.
Labo ryto.
Dvalinas. Jūsų paslaugoms.
Bilbas Beginsas. Jūsų paslaugoms.
Ar mes pažįstami?
Ne.
Kur, bičiuli? Čia?
-Kas? -Vakarienė.
Jis sakė, kad čia bus daug valgio.
Jis? Kas?
Kaip skanu. Ar dar yra?
Ką? Ak, taip. Taip.
Vaišinkis.
Svečių sulaukt nesitikėjau.
Atidaryk duris.
Balinas. Jūsų pasaugoms.
-Labas vakaras. -Vakaras tikrai gražus.
Tik manau, kad lis.
Ar vėluoju?
Kur vėluoji?
Labas vakaras, brolau.
Prisiekiu barzda. Tu dar sumažėjai ir sustambėjai.
Sustambėjau, bet nesumažėjau.
Iškalbos tau tikrai netrūksta.
Atleiskit. Nenoriu jum trukdyt...
Bet tikriausiai supainiojot namus.
Ar jau valgei?
Nesakau, kad nemėgstu svečių. Svečius mėgsta visi hobitai.
Per savo svečius norėčiau pažinot.
-Kas čia? -Nežinau.
-Turėtų būt sūris. Jis pamėlęs. -Supelijęs
Reikalas tas, kad jūsų nepažįstu. Visai.
Nenoriu pasirodyt stačiokiškas, tačiau turėjau tą pasakyt.
Atsiprašau.
Mes tau atleidžiam.
Įpilk, brolau. Nešykštėk.
-Tai paragausi? -Galiu užkąst ir dar kartą.
-Aš Filis. -Aš Kilis.
Jūsų paslaugoms.
Tu turbūt ponas Beginsas.
Ne. Čia neisit. Supainiojot namus.
Ką?
-Susitikimas atšauktas? -Mums nieks nesakė.
-Nieks nieko neatšaukė. -Net palengvėjo.
Pasisaugok. Aš juo ką tik išgalandau.
Gražus būstas. Įsirengei pats?
Ką? Ne. Čia mano šeimos palikimas.
Čia mano mamos skrynia. Prašom jos nespardyt.
Fili, Kili, ateikit. Padėkit.
Pone Dvalinai...
Šitą išnešim į koridorių, nes kitaip čia netilpsim.
-Ką? Kas dar ateis? -Kilstelk. Kur statyt?
O, ne...
Ne, ne. Nieko nėra namie!
Eikit šalin! Kvaršinkit galvą kam nors kitam!
Mano svetainėj ir taip per daug nykštukų.
Jei čia koks nors avigalviškas pokštas...
Tai galiu pasakyt, kad jis visai neskoningas.
Kelkis, dručki!
Gendalfai...
Čia mano... Atsiprašau! Tik ne vyną!
Padėkit į vietą. Padėkit į vietą!
Tik ne džemą. Atsiprašau. Atleiskit.
Ar ne per daug? Sūrio peilį pasiėmei?
Peilį? Sūrį jis ryja gabalais.
Ne. Čia senelio Mango kėdė. Prašom pastatyt ją į vietą.
-Negirdžiu tavęs. -Ji senoviška. Ant jos sėdėt negalima.
Čia knyga, o ne padėklas. Nelieskit žemėlapio.
-Atsiprašau, p. Gendalfai. -Taip.
Gal puodelį ramunėlių arbatos?
Ne. Ačiū, Dori. Išgersiu raudono vyno.
-Uoj. Atsargiau. -Taip.
Fili, Kili...
Oinai, Gloinai!
Dvalinai, Balinai, Bifurai, Bofurai, Bomburai, Dori, Nori, Ori!
Ne. Tik ne mano brangenybes. Ačiū!
Taip. Tu teisus, Bifurai.
Trūksta vieno nykštuko.
Jis tik vėluoja. Keliavo į artimųjų susitikimą Šiaurėj. Jis pasirodys.
Pone Gendolfai. Taurė raudono vyno, kaip prašei.
Jis kvepia vaisiais.
Į sveikatą.
Bomburas jau kemša antrą ėriuko koją.
Tikrai ne! Tik ne iš taip toli.
Lažinamės?
Bomburai, gaudyk!
Aš tau padėsiu.
Nevėkšla tu!
-Kas nori alaus? Imk. -Aš susitvarkysiu.
Juk sakiau, kad išgertum dar! Imk.
Geriam po trijų!
Viens, du...
Gerk!
Žinojau, kad įstengsi!
Atsiprašau. Čia nosinaitė, o ne pašluostė.
Bet ji skylėta.
Taip ir turi būt. Ji nerta.
Puikus užsiėmimas. Tikriem vyram.
Kad tie nykštukai skradžiai prasmegtų!
Brangus Bilbai, kas nutiko?
Kas nutiko? Mane supa nykštukai. Ką jie čia veikia?
Jie visai malonus. Kai prie jų įpranti.
Prie jų įprast nenoriu.
Pažvelk, kaip atrodo virtuvė. Kilimas išpurvintas.
Jie nusiaubė sandėliuką.
Nė nesakysiu, ką jie padarė tualete.
Kanalizacija užkimšta. Nesuprantu, ką jie čia veikia!
Atsiprašau.
Nenoriu trukdyt. Bet kur padėt lėkštę?
Štai, Ori. Duokš ją man.
Atsiimk žodžius! Atsiprašau!
Šiuos puodus mama pirko Vestfartinge.
Jiems per 1 00 m.!
Nedarykit taip. Atšipinsit peilius.
Girdėjot, vyručiai?
Jis sako, kad atšipinsim peilius.
Skaldykim lėkštes ir stiklines!
Laužykim viską, kas tik paklius!
Tratinkim butelius į žarsteklius!
Bilbas juk šito negali pakęst!
Plėšykim staltieses, purvinkim jas!
Pilkime pieną jam ant grindų!
Mėtykim kaulus ir šakutes!
Laistykim kilimus vaisių vynu!
Taurės, puodukai - valio, katilan,
Grūskim, maišykim juos ilga lazda!
O kai pabaigsim viską grumzdent,
Verskim svetainėn košę tada!
Bilbas juk šito negali pakęst!
Tai bent linksmybės...
Jis atėjo.
Gendalfai.
Sakei, kad šią vietelę rasiu nesunkiai.
Pasiklydau dukart.
Būčiau visai jos neradęs, jei ne tas ženklas ant durų.
Ką? Jokio ženklo ant durų nėra. Prieš savaitę jas perdažiau.
Yra. Jį nupiešiau aš.
Bilbai Beginsai, čia mūsų būrio vadas.
Torinas Ąžuolskydis.
Tai...
Čia tas hobitas.
Pone Beginsai, ar tau yra tekę kautis?
-Prašau? -Su kirviu ar su kalaviju.
Kokį ginklą pasirinktum?
Jei jums labai įdomu, tai neblogai žaidžiu "Kaštonus".
Bet nesuprantu, kodėl tai svarbu.
Taip ir maniau.
Jis panašesnis į sodininką, nei į plėšiką.
Ką girdėjai susirinkime, Erido Luine? Ar atvyko visi?
-Taip. Iš visų 7 karalysčių. -Visi.
Ką sakė nykštukai iš Geležinių kalvų?
Ar Deinas prie mūsų prisijungs?
Neprisijungs.
Jie sakė, kad ši užduotis tik mūsų.
Kažkur keliausit?
Bilbai, bičiuli, mums reikia šviesos.
Toli Rytuose...
Už upių ir slėnių...
Už girių ir dykynių...
Dunkso vienas kalnas.
Vienišasis Kalnas.
Vienišasis Kalnas...
Taip. Oinas matė pranašingą ženklą.
Jau išmušė ta valanda.
Į kalną grįžta varnai. Pranašystė taip ir byloja.
Kai senieji paukščiai grįš į Ereborą...
...Žvėries karaliavimas baigsis.
Kokio žvėries?
Taip vadinamas Baisingasis Smogas.
Jis - didžiausia ir baisiausia mūsų laikų katastrofa.
Skraidantis drakonas.
Jo dantys aštrūs kaip skustuvai.
Nagai - kaip mėsininko kabliai.
-Jis mėgsta tauriuosius metalus. -Žinau, kas yra drakonas.
Aš nebijau. Keliaukim.
Jo pasturgalis paragaus nykštukų kalavijų plieno!
-Šaunuolis, Ori! -Sėsk.
Ši užduotis būtų sunki net turint kariuomenę.
O mūsų tik 1 3.
Nesam nei stipriausi...
Nei protingiausi.
Ką čia vadini kvailiu?
Atleiskit, ką jis sakė?
Gal mūsų ir nedaug.
Bet mes kovotojai. Visi iki vieno!
Pamiršot, kad su mumis keliaus burtininkas.
Gendalfas juk nudėjo šimtus drakonų.
Na, ne... Nepasakyčiau...
-Tai kiek? -Ką?
Kiek nudėjai drakonų?
Na, sakyk, kiek.
Labai prašau...
Jei pranašingą ženklą supratom mes, tai gal suprato ir kiti?
Jau sklinda gandai...
Smogo nieks nematė jau 60 m.
Mes žvelgiam į Rytus, į kalno pusę.
Ir mąstom, ar verta rizikuot.
Mūsų žmonės liko neapsaugoti.
Ar sėdėsim sudėję rankas, kol kažkas grobstys mūsų turtą?
Ar pasinaudosim proga ir atsiimsim Ereborą?!
Pamiršai. Vartai uždaryti.
Į kalną nėra įėjimo.
Brangus Balinai, tai ne visai tiesa.
Iš kur jį gavai?
Man jį davė tavo tėvas.
Treinas.
Aš jį saugojau.
O dabar atiduodu tau.
Jei yra raktas...
...Tai turi būt ir durys.
Taip. Čia rašoma apie slaptą įėjimą, vedantį į žemutines menes.
Yra kitas įėjimas...
Jei tik jį rasim. Uždarytos nykštukų durys yra nematomos.
Atsakymas slypi šiam žemėlapy. Aš neįstengiu jo rast.
Bet Viduržemy yra specialistų, kurie jį ras.
Vykdydami šią užduotį veiksim itin slaptai.
Ir turėsim būt labai narsūs.
Jei būsit protingi ir atsargūs, tai mums pavyks.
Tai štai, kam mums reikalingas plėšikas.
Ir geras. Mums reikia specialisto.
Ar tu toks?
Koks?
Jis sako, kad yra specialistas.
Aš? Ne, ne. Aš ne plėšikas. Gyvenime nesu nieko pavogęs.
Deja, turiu pritart p.Beginsui.
Į plėšiką jis visai nepanašus.
Ne.
Laukiniam pasauly ne vieta tiems, kurie nemoka apsigint.
Nieko jam nenutiks.
Gana!
Jei sakau, kad Bilbas Beginsas plėšikas, tai vadinasi, taip ir yra.
Hobitai vaikšto labai tyliai.
Panorėję jie gali būt beveik nematomi.
Nykštukų kvapas drakonui pažįstamas.
O Hobito kvapas jam naujiena.
Todėl turim didžiulį pranašumą.
Prašėt rast 14-ą būrio narį.
Aš pasirinkau p.Beginsą.
Vien iš išvaizdos apie jį nespręskit.
Jis mums padės daug labiau, nei atrodo.
Jis pats dar nesuvokia.
Patikėkit manim.
Gerai.
-Tebūnie, kaip nori tu. -Ne, ne.
-Duok jam sutartį. -Mes pasirengę. Keliausim!
Kaip įprasta.
Išlaidų sąrašas...
...Laikas, atlyginimas...
...laidotuvių rengimas ir pan.
Laidotuvių?
Tavo saugumo užtikrint negaliu.
Supratau.
Už jo likimą atsakingas nebūsiu.
Sutarta.
Sąlygos: radus lobį man atiteks 1/14 jo dalis.
Sąžininga.
Būrys neprisiima atsakomybės už sužeidimus.
Ir už jokias pasekmes. Tokias, kaip plėštinės žaizdos...
...Kiauryminės žaizdos...
...Sudeginimas?
Taip. Jis akimirksniu nudegina mėsą nuo griaučių.
Ar gerai jauties, bičiuli?
Taip.
Truputį svaigsta galva.
Jis kaip skraidanti krosnis.
Noriu įkvėpt gryno oro.
Ryški šviesa, baisus skausmas. Ir virsti pelenais.
Ne.
Tu puikus pagalbininkas, Bofurai.
Man viskas gerai. Tik leiskit ramiai pasėdėt.
Ramiai sėdėjai per ilgai.
Sakyk, kada tau ėmė rūpėt
servetėlės ir mamos indai?
Pamenu jauną hobitą, kuris nuolat miške ieškodavo elfų.
Miške būdavai ilgai. Grįždavai sutemus.
Aplipęs purvu, šakelėm, jonvabaliais.
Jaunystėj tu labiausiai troškai sužinot,
kas yra už Grafystės ribų.
Pasaulį pažinsi ne knygose ir ne žemėlapiuose.
Jis už durų.
Negaliu tiesiog pabėgt iš čia.
Aš Beginsas iš Begendo.
Tu ir Tukas.
Ar žinojai, kad tavo proproproprodėdė Bandobrasas Tukas
buvo toks aukštas, kad galėdavo jodinėt tikru žirgu?
-Taip. -Jis tikrai tą galėjo.
Žaliųjų laukų mūšy jis kovojo su goblinais.
Jis taip stipriai tvojo kuoka, kad goblinų karaliaus galva nulėkė nuo pečių.
Ji nuskriejo 1 00 m ir įkrito į triušio urvą.
Taip mūšis buvo laimėtas.
Ir tuo pačiu buvo išrastas golfas.
Manau, kad šį pasakojimą sugalvojai pats.
Visus gerus pasakojimus reikia pagražint.
Kai grįši, pats turėsi ką papasakot.
Ar gali prižadėt, kad aš grįšiu?
Negaliu.
Ir jei grįši...
...Tai grįši pasikeitęs.
Taip ir maniau.
Deja, Gendalfai, pasirašyt negaliu.
Pasirinkai ne tą hobitą.
Rodos, plėšiko netekom.
Gal taip tik geriau.
Vis tiek tikslo greičiausiai nepasieksim.
Kas mes tokie?
Prekybininkai, kalnakasiai,
staliai, žaislų gamintojai.
Į legendinius riterius mes nepanašūs.
Tarp mūsų yra ir karių.
Jie seni.
Nė vieno iš šių nykštukų nekeisčiau į kariuomenę iš Geležinių kalvų.
Nes kai man jų prireikė, jie atvyko.
Jie ištikimi, garbingi,
ir pasirengę.
Čia viskas, ko man reikia.
Taip elgtis nebūtina.
Tu turi iš ko rinktis.
Mūsiškiai tave laiko garbingu.
Tavo dėka persikėlėm gyvent į Mėlynuosius kalnus.
Gyvenam ramiai ir mums nieko netrūksta.
Toks gyvenimas vertas daugiau, nei visas Ereboro auksas.
Šį raktą turėjo mano tėvas ir senelis.
Jie svajojo sulaukti dienos, kai Ereboro nykštukai atsiims savo žemes.
Iš ko rinktis neturiu, Balinai.
Bent jau aš.
Tuomet mes su tavim, bičiuli.
Viską sutvarkysim.
Toli už miglotų kalnų atšiaurių,
Į požemius, urvus,
tarpeklius niūrius.
Išvykstame auštant
užburtojo aukso,
taip slėpto giliai ir toli nuo žmonių.
Viršūnėje kalno šniokštavo giria
Ir vėjai dainavo nakties tamsoje,
Ugnis suvaitojo, liepsna suliepsnojo.
Medžiai kaip fakeliai nušvito.
Sveiki!
Taip!
Pasirašė - Torinas, Treino sūnus. Liudininkas - Balinas, Fandino sūnus.
Plėšikas - ...
Pone Bilbai, kur leki?
Negaliu sustot, vėluoju!
Kur?
Leisiuos į nuotykį!
Juk sakiau. Veltui čia atvykom.
Tikra tiesa!
Absurdas. Kviest nerangų hobitą?
Kieno čia sumanymas?
Palaukit!
Pasirašiau.
Štai.
Viskas puiku.
Sveikas atvykęs, pone Beginsai.
Į Torino Ąžuolskydžio būrį.
Duokit jam žirgą.
Ne. Man nereikia.
Ačiū, bet neatsiliksiu ir eidamas.
Esu pratęs vaikštinėt per išvykas.
Kartą nuėjau iki pat Frogmortono.
Nori, duokš pinigus!
-Dar vieną. -Ačiū, bičiuli.
Kas čia?
Jie susilažino, ar pasirodysi.
Daugelis statė už tai, kad nepasirodysi.
O ką manei tu?
Na...
Brangus bičiuli, nė akimirką tavim neabejojau.
Man alergija nuo žirgo šerių.
Ne. Palaukit. Stokit!
Stokit! Turim grįžt.
Kas gi nutiko?
Pamiršau savo nosinę.
Štai.
Imk šitą.
Judam.
Teks išsiverst be nosinių.
Ir be kitų daikčiukų, Bilbai Beginsai.
Kol pasieksim savo kelionės tikslą.
Gimei Grafystėj, tarp kalvų ir upelių.
Tačiau namus palikai.
Tau prieš akis - platus pasaulis.
Labas, mažute. Gerutė.
Čia bus mūsų paslaptis, Mirta.
Niekam nepasakok.
Kas čia?
Orkai.
Orkai?
Galvažudžiai. Čia jų dešimtys.
Atsiskyrėlių žemėj jų pilna.
Jie puola, kai visi užmiega.
Tyliai ir greit. Jokių riksmų, tik kraujo klanai.
Tau juokinga?
Naktinis orkų puolimas tau skamba kaip pokštas?
Nieko blogo nenorėjau.
Tai jau tikrai.
Apie pasaulį nežinai nieko.
Nekreipk į jį dėmesio, vyruti.
Torinas nekenčia orkų.
Kai Slibinas užgrobė Vienišąjį kalną,
karalius Troras bandė atgauti senąją nykštukų karalystę - Moriją.
Bet priešai ten nukako pirmi.
Moriją užėmė galybė orkų.
Jiems vadovavo bjauriausias iš bjauriausių.
Azogas.
Milžiniškas Gundabado kalno orkas
prisiekė sunaikinti Diurino palikuonis.
Pirmiausia jis
nukirto karaliui galvą.
Ne!
Treiną,
Torino tėvą, sielvartas varė iš proto.
Jis dingo. Buvo paimtas į nelaisvę arba nužudytas.
Mes to nežinojom.
Nebeturėjom vado.
Mūsų laukė
pralaimėjimas ir mirtis.
Ir tuomet pamačiau jį.
Jauną nykštukų princą.
Jis stojo prieš Blyškųjį orką.
Vienas kovojo prieš siaubingą priešą.
Jo šarvai iširo.
Jis gynėsi tik ąžuolo šaka.
Tądien Azogas suprato,
kad Diurino palikuonių lengvai nesunaikins.
Mūsų pajėgos susibūrė.
Ir ėmė orkus stumti.
Mūsų priešai
buvo įveikti.
Bet mes nepuotavom.
Ir tą vakarą dainos neaidėjo.
Nes sielvartavom dėl neapsakomo skaičiaus žuvusiųjų.
Mūsų išliko vos keletas.
Tuomet pamaniau,
kad šis didvyris galėtų vadovaut.
Šį didvyrį
pavadinčiau karalium.
O Blyškusis orkas?
Kas jam nutiko?
Jis įlindo į tą pačią skylę, iš kurios buvo išlindęs.
Tas bjaurybė jau seniai mirė nuo žaizdų.
Pranešk valdovui,
kad radom tuos šlykščius nykštukus.
Pone Gendalfai, ar negali nutraukt šios liūties?
Čia lietus, Vyriausiasis nykštuk.
Lis tol, kol išsilis.
Jei nori keist orą, tai pasiieškok kito Išminčiaus.
-O jų yra? -Ko?
Kitų išminčių?
Mūsų yra penki.
Pats išmintingiausias - Sarumanas Baltasis.
Dar yra du mėlynieji išminčiai.
Jų vardus jau pamiršau.
O kas penktas?
Radagastas Rudasis.
Ar jis didis išminčius? Ar toks kaip tu?
Manau, jis savotiškas, bet didis išminčius.
Jis švelnaus būdo. Jam labiau patinka gyvūnų draugija nei žmonių.
Jis akylai prižiūri plačias giras Rytuose.
Tai geras darbas.
Nes blogis visuomet ieško progos žengt į šį pasaulį.
Nieko gero. Visai nieko gero.
O, ne. Sebastianai!
Dievulėliau...
Eikš.
Atsitraukit! Jam reikia oro! Dėl Dievo meilės.
Nesuprantu, kodėl neveikia.
Čia juk ne kerai.
Kerai...
Čia kerai.
Tamsūs ir galingi burtai.
Iš kur Žemėj atsirado šie bjaurūs padarai?
Senoji tvirtovė.
Nuvesk mane ten.
Nakvosim čia.
Fili, Kili, prižiūrėkit žirgus. Nesitraukit nuo jų.
Čia gyveno ūkininkas su šeima.
Oinai, Gloinai, užkurkit laužą.
Štai čia.
Protingiau būtų keliauti toliau.
Galėtume pasiekti Slaptąjį slėnį.
Juk jau sakiau,
kad prie tos vietos nesiartinsiu.
Kodėl? Elfai galėtų mum padėt.
Ten pavalgytume, pailsėtume, gautume patarimų.
Man jų patarimų nereikia.
Turim žemėlapį, bet jo nesuprantam. Valdovas Elrondas galėtų mum padėt.
Padėt?
Kai slibinas užpuolė Ereborą...
Ar elfai mum padėjo?
Orkai apiplėšė Moriją,
išniekino mūsų šventoves.
O elfai tik žiūrėjo ir nieko nedarė.
Prašai manęs kreiptis į tuos, kurie išdavė mano senelį.
Jie išdavė mano tėvą.
Tu ne toks kaip jie.
Žemėlapį ir raktą tau daviau ne tam, kad mąstytum apie praeitį.
Nežinojau, kad galėjai pasilikt juos sau.
Ar viskas gerai?
Gendalfai, kur išsiruošei?
Pabendraut su tuo vieninteliu, kuris dar neprarado sveiko proto.
-Kas jis? -Aš pats, pone Beginsai.
Šiandienai bendravimo su nykštukais man jau gana.
Paskubėk, Bomburai. Mes alkani.
Ar jis grįš?
Jo jau ilgokai nėra.
-Ko? -Gendalfo.
Jis juk išminčius. Jis pats pasirenka ką veikt.
Padaryk paslaugėlę. Nunešk šituos vyrukam.
Liaukis. Jau gana.
Visai neprastas troškinys, Bomburai. Esu ragavęs ir bjauresnio.
Gal jį virė Doris?
Kaip šmaikštu.
Kas nutiko?
Turėtume saugot žirgus.
Bet susidūrėm su menka bėdele.
Turėjom 1 6.
O dabar jų 14.
Dingo Deizė su Bungu.
Negerai.
Labai negerai. Gal derėtų pranešti Torinui?
Ne. Neverskim jo nerimaut.
Manėm, kad kaip oficialus plėšikas, galėtum viską apžiūrėt.
-Kažkas didžiulis išrovė šiuos medžius. -Ir mes taip manom.
Čia buvo kažkas labai didelis ir galimai pavojingas.
Ei!
Matau šviesą.
Ateikit.
Pasilenkit.
Kas ten?
Troliai.
Jis pačiupo Mertlą ir Mintę.
Jie juos suės. Reikia ko nors imtis.
Taip, turėtum.
Kalnų troliai lėti ir kvaili. O tu toks mažas. Jie tavęs nepastebės.
Būsi visiškai saugus. Mes būsim šalia.
Jei papulsi į bėdą, dukart paūkuok kaip liepsnotoji pelėda ir kartą kaip rudoji.
Dukart kaip liepsnotoji ir kartą kaip rudoji...
Ar tai tikrai gera mintis?
Aviena vakar, aviena šiandien...
Po šimts, regis, ir rytoj laukia aviena.
Gana skųstis.
Čia ne avys. Čia šviežūs arklėkai.
Man arkliena nepatinka. Joje visai nėra riebalų.
Geriau nei sudžiūvęs senas ūkininkas.
Iš jo buvo tik oda ir kaulai. Iki šiol krapštau likučius iš tarpdančių.
O, kaip malonu, lakstūnas.
Gali pagerint skonį.
Jų yra daugiau.
Ne, nedrįsk!
Sėsk!
Tikiuos, išmėsinėsi tuos arklėkus.
Aš nemėgstu vidurių.
Liepiau sėst!
Aš išbadėjęs!
Tai valgysim tą arklieną ar ne?
Užčiaupk srėbtuvę. Valgysi tai, ką gausi.
Ir kodėl virėjas jis? Visas jo valgis to paties skonio.
Visa mėsa kaip vištiena.
Išskyrus pačią vištieną.
Jos skonis kaip žuvies.
Galėtumėt parodyt nors kiek dėkingumo.
"Labai ačiū, Bertai. Gardus troškinys, Bertai!"
Negi taip sunku?
Tik reikia žiupsnelio voverių mėšlo.
Duokš, čia mano grogas!
Atleisk.
Prieskonių nė kiek nepadauginau.
Atverk savo srėbtuvę.
Gardu, ar ne?
Štai kodėl virėjas aš.
Jau žarna žarną ryja. Turiu ką nors praryt.
Mėsos! Noriu mėsos!
Kad mane kur!
Bertai! Žiūrėk, ką išpūčiau sau iš nosies.
Jis turi ir rankas, ir kojas.
Kas čia?
Nežinau. Bet man nepatinka, kad jis taip kruta.
Kas tu? Peraugusi voverė?
Aš plėšikas... hobitas.
Plėšikas-hobitas?
Ar galim jį išvirt?
Pabandykim.
Iš jo bus tik kąsnelis.
Iš jo tik kaulai ir oda.
Gal jūsų čia yra daugiau?
Gal tiek, kad pakaktų pyragui?
-Čiupk jį! -Jis per greitas!
Eikš čia, mažas...
Pačiupau!
Gal netoliese slepiasi daugiau tavo bičiulių?
Ne.
Jis meluoja!
Visai ne!
Palaikyk jį virš liepsnos.
Priversk jį spiegt.
Mesk jį!
Kas tu?
Sakiau...
Mesk jį!
Čiupkit maišus! Kiškit juos į maišus!
Nagi, čiupk jį!
-Bilbai! -Ne!
Sudėkit ginklus.
Nes kitaip jį perplėšim.
Karšta! Karšta!
Nesivargink juos virdamas.
Atsisėskim ant jų ir padarykim drebučius.
Juos reikia apskrudint ir pagardint žiupsneliu šalavijo.
Negi tai būtina?
Skamba tikrai viliojančiai.
-Atrišk mane, ponuli! -Valgyk tuos, kas tavo dydžio.
Tiek to tuos prieskonius.
Visą naktį nelauksim.
Jau greit auš. Pasiskubinkim.
Visai nenorėčiau virst akmeniu.
Palaukit!
Darot didžiulę klaidą.
Jie tavęs nesupras. Jie puspročiai.
Puspročiai? O kas tada mes?
Kalbėjau apie... prieskonius.
Ir ką nori apie juos pasakyt?
Ar uostei?
Šalavijų kvapas to dvoko neužgoš.
Išdavikas!
Ką išmanai apie valgio ruošimą, nykštuk?
Nutilk!
Tegu tas prieskoplėšhobitas šneka.
Nykštukų kepimo paslaptis...
Taip? Nagi, išduok mum tą paslaptį.
Taip, tuoj pasakysiu. Paslaptis ta...
...pirmiausia reikia nudirt jiem odą.
Gal juokauji?!
Tomai, paduok man peilį.
Nudirsiu tau pačiam odą, mažas...
Aš to nepamiršiu. Nepamiršiu!
Visiška nesąmonė.
Valgiau jų daugybę su visa oda.
Su visais drabužiais ir batais.
Jis teisus.
Nykštuką galima valgyt ir nekeptą.
Jis gardus ir traškus.
Ne tą! Jis užsikrėtęs.
Ką?
Jo žarnose... yra kirminų.
Tiesą sakant, jie visi užsikrėtę.
Juos užpuolė prazitai. Tai siaubinga.
Jumis dėtas nerizikuočiau.
Parazitais? Jis minėjo parazitus?
Mes parazitų neturim. Čia jūs jų turit!
Ką čia paistai, berniūkšti?
Turiu parazitų sulig mano ranka!
Maniškiai didžiausi. Jie milžiniški!
-Mes sergam. -Taip, aš sergu.
Taip, labai sunkiai sergam.
Tai ką siūlai mum daryt?
Paleist juos?
Na...
Manai, nesuprantu, ką sumanei?
Šis mažas prasmirdėlis nori mus apkvailint!
-Prasmirdėlis? -Apkvailint?
Aušra sukaustys jus visus!
-Kas čia toks? -Nenumanau.
Ar galim suvalgyt ir jį?
Patrauk savo koją man nuo nugaros!
Kur buvai?
Apsižvalgyt.
Kodėl grįžai?
Apsižvalgyt čia.
Prasti reikalai.
Jis visi sveiki.
Bet ne tavo plėšiko dėka.
Jam pakako proto išlošt laiko.
Nė vienas iš jūsų to nesugalvojot.
Jie turbūt atkeliavo iš Etenmūrų.
Nuo kada kalnų troliai keliauja taip toli į pietus?
Nelabai seniai.
Nuo tada, kai tamsiosios jėgos užvaldė šias žemes.
Dienos metu jie keliaut negali.
Netoli turi būt urvas.
Iš kur toks dvokas?
Čia trolių atsargos.
Žiūrėkit prie ko liečiatės.
Būtų gaila palikt juos čia.
-Bet kas galėtų juos pasiimt. -Pritariu.
-Nori! -Taip?
Atnešk semtuvą.
Šiuos kalavijus nukalė ne trolis.
Juos nukalė ir ne žmogus.
Jie buvo nukalti Gondoline.
Juos nukalė Pirmojo amžiaus vakariniai elfai.
Geresnių ašmenų nerasit niekur.
Padėk čia. Gerai.
Eikš. Greičiau.
Padėsim ilgalaikį indėlį.
Nešdinkimės iš šio dvokiančio urvo.
Nagi, eime.
Bofurai, Gloinai, Nori!
Bilbai!
Imk.
Jis kaip tik tau.
Negaliu jo priimt.
Kalaviją nukalė elfai.
Vadinasi, jis ims švytėt mėlynai, kai netoliese bus orkų ar goblinų.
Man dar neteko naudotis kalaviju.
Tikiuosi, ir neprireiks.
Bet jei prireiks, atmink štai ką.
Tikroji drąsa - žinojimas, ne kada atimti gyvybę,
o kada ją dovanoti.
Kažkas artinasi!
-Gendalfai! -Laikykitės kartu!
Paskubėkit! Čiupkit ginklus!
Vagys! Ugnis! Žudykit!
Radagastai!
Čia Radagastas Rudasis.
Na...
Ką, po šimts, čia veiki?
Ieškojau tavęs, Gendalfai.
Kai kas nutiko.
Kai kas siaubingo.
Taip?
Duok man minutėlę.
Pamiršau, ką norėjau sakyt.
Tie žodžiai man ant liežuvio galo.
Nors čia visai ne žodžiai.
Čia kvailas...
...vabzdys.
Žalioji giria negaluoja, Gendalfai.
Ją apgaubė tamsa.
Nieks nebeauga.
Vien piktžolės.
Ore tvyro puvėsių dvokas.
O blogiausia - voratinkliai.
Voratinkliai? Kaip tai?
Vorai, Gendalfai.
Milžiniški vorai.
Ungoliantų išperos. Prisiekiu savo išmintim.
Sekiau jų pėdsakais.
Jie atkeliavo iš Dol Gulduro.
Iš Dol Gulduro?
Bet juk senoji tvirtovė apleista.
Ne, Gendalfai.
Tikrai ne.
Ten tūno piktosios dvasios.
Nieko panašaus dar nesu jautęs.
Tai senovės siaubo šešėlis.
Jis gali prišaukt...
...mirusiųjų dvasias.
Mačiau jį, Gendalfai.
Išnyrantį iš tamsos.
Grįžo Tamsos Valdovas.
Radagastai!
Greičiau! Greičiau!
Palaukit manęs!
Atleisk.
Parūkyk Senojo Tobio tabako.
Jis labai ramina.
Išpūsk.
O dabar...
Tamsos Valdovas? Tu įsitikinęs?
Tai atkeliavo...
...tikrai ne iš gyvųjų pasaulio.
Čia vilko kaukimas? Ten yra vilkų?
Vilkų? Ne, čia ne vilkas.
Kili, čiupk lanką!
Vargų žvalgai!
Tai reiškia, kad mus vejasi orkų gauja.
Orkų gauja?
Ar dar kam nors pasakojai apie šią kelionę?
Niekam.
-Kam pasakei? -Niekam, prisiekiu.
Diurino vardu! Kas čia dedasi?
Jus persekioja.
Reikia iš čia sprukt.
Negalim! Nebeturim žirgų!
Jie pabėgo.
Aš atkreipsiu jų dėmesį.
Tai vargai iš Kundabado kalno. Jie tave pavys.
Čia Rosgobelio kiškiai.
Norėčiau pamatyt, kaip jie juos pavys.
Nagi!
Pagaukit mane!
Nagi!
Laikykimės kartu.
Greičiau!
Ori, ne! Atgal!
Visi, judinkitės! Greičiau!
Kur mus vedi?
Čia tie padugnės nykštukai!
Paskui juos!
Greičiau!
Bėgam!
Štai jie!
Čionai! Greičiau!
Atbėga dar daugiau!
Kili!
Nušaukit juos!
Mes apsupti!
Kur Gendalfas?
Jis mus paliko.
Ginkitės!
Čionai, kvailiai jūs!
Greičiau!
Paskubėkit! Visi!
Nagi!
Greičiau!
8, 9, 1 0.
Kili!
Bėk!
Elfai.
Nematau, kur veda šis takas. Eisim juo ar ne?
Žinoma, kad eisim.
Tai būtų išmintinga.
Greičiau, brolau.
Imladrio slėnis.
Jis turi ir kitą pavadinimą.
Rivendeilas.
Čia Paskutinis Prieglobstis, esantis į rytus nuo Jūros.
Tu jau seniai viską suplanavai.
Ieškot prieglobsčio pas priešą.
Čia priešų nerasi, Torinai Ąžuolskydi.
Bėdų gali kilti tik dėl tavo paties pramanų.
Manai, elfai pritars mūsų paieškai?
Jie bandys mus sulaikyt.
Tai žinoma. Bet mes norim sužinot atsakymus į savo klausimus.
Jei norim pasiekti tikslą, privalom elgtis apdairiai.
Ir pagarbiai.
Ir apsieiti be kerų.
Todėl leisk kalbėti man.
Mitrandirai!
Lindirai!
Būk budrus.
Girdėjom, kad įžengėt į slėnį.
Noriu pasišnekėt su valdovu Elrondu.
Mūsų valdovo Elrondo čia nėra.
Nėra?
O kur jis?
Išsirikiuokit!
Gendalfai!
Valdove Elrondai!
Mano drauge!
Kur buvai?
Medžiojom orkų gaują, atvykusią iš pietų.
Nemažai jų paskerdėm prie Slaptosios Perėjos.
Keista, kad orkai atkeliavo taip arti mūsų pasienio.
Kažkas juos čia atviliojo.
Tai galėjom būti mes.
Sveikas, Torinai, Treino sūnau.
Rodos, mudu nepažįstami.
Tu labai panašus į savo senelį.
Pažinojau Trorą, paskutinį karalių.
Tikrai? Jis man apie tave neužsiminė.
Ką jis čia šneka?
Ar jis bando mus įžeist?
Ne, mokytojau Gloinai, jis mums siūlo valgio.
Na... Tokiu atveju, tęskit.
Paragauk. Bent kąsnelį.
Aš daržovių nemėgstu.
Kur mėsa?
Ar jie turi bulvyčių?
Ačiū, kad mus pakvietėt.
Tik mūsų apranga netinkama sėst prie stalo.
Ne pirmas kartas.
Čia Orkristas, goblinų kirtikas.
Garsųjį kalaviją...
...nukalė vakariniai elfai, mano giminaičiai.
Tikiuos, jis jums gerai tarnaus.
O čia Glemdringas.
Priešų mušikas. Gondolino valdovo kalavijas.
Šie kalavijai buvo nukalti goblinų karams pirmajam amžiuj.
Verčiau nereikia, vaikine.
Kalavijų pavadinimai atspindi jų nuopelnus karuose.
Nori pasakyt, mano kalavijas mūšy nenaudotas?
Kažin, ar galėčiau pavadint jį kalaviju.
Labiau peiliuku laiškams atplėšti.
Iš kur juos gavot?
Radom tarp trolių atsargų prie Didžiojo kelio į rytus.
Netrukus po to mus užpuolė orkai.
O ką jūs veikėt prie Didžiojo kelio į rytus?
Čia ne elfų reikalas.
Dėl Dievo, Torinai...
Parodyk jam žemėlapį.
Čia mano tautos turtas.
Privalau saugot jį kartu su visom paslaptim.
Ir iš kur tie nykštukai turi tiek užsispyrimo?
Išdidumas tave pražudys.
Jis vienas iš nedaugelio Viduržemio gyventojų, suprantančių žemėlapį.
Parodyk jį valdovui Elrondui.
Torinai, ne.
Ereboras?
Kam tau šis žemėlapis?
Tik mokymo tikslams.
Visi žinom, kad kartais tokiuose radiniuose galima aptikt paslėptą tekstą.
Juk vis dar moki skaityt senovės nykštukų kalba?
Cirth Ithil.
Mėnulio runos?
Tai žinoma.
Tokį dalyką pražiopsot nesunku.
Šiuo atveju tai tiesa.
Mėnulio runas galima įskaityti tik mėnulio šviesoj.
Kai mėnulis tokioj pat padėty, kaip ir runų užrašymo dieną.
Ar gali jas perskaityt?
Šios runos užrašytos vasaros saulėgrąžos išvakarėse.
Šviečiant pusmėnuliui, beveik prieš 200 metų.
Jums buvo lemta atvykt į Rivendeilą.
Likimas jums palankus, Torinai Ąžuolskydi.
Šįvakar mums šviečia toks pat mėnulis.
Atsistoki Diurino dieną prie pilkojo akmens, kai sučirkš strazdas,
ir paskutinis sėdančios saulės spindulys
kris tiesiai į rakto skylutę.
Diurino dieną?
Tai nykštukų Naujųjų metų pradžia, kai paskutinis rudens mėnulis...
...ir pirmoji žiemos saulė danguj pasirodo vienu metu.
Prasta žinia.
Vasara jau įpusėjo. Diurino diena artėja.
Dar turim laiko.
-Laiko? Kam? -Surasti įėjimą.
Turim stovėti tikslioj vietoj, tiksliu laiku.
Ir tik tada duris bus galima atvert.
Tai štai, koks jūsų tikslas. Patekt į kalną?
O ką?
Ne visiem toks siekis atrodytų išmintingas.
Kaip tai?
Tu ne vienintelis Viduržemio saugotojas.
Nykštukai, šeimininke...
Pametėm jų pėdsakus.
Mus užpuolė elfai.
Manęs pasiteisinimai nedomina.
Noriu nykštukų valdovo galvos!
Jų buvo daugiau.
Negalėjom jiem pasipriešint.
Aš pats tik per plauką išsigelbėjau.
Jau verčiau...
...būtum sumokėjęs už klaidą gyvybe.
Tie netikėliai nykštukai netrukus pasirodys.
Išplatinkit šią žinią!
Už jų galvas bus dosniai atlyginta.
Dori! Eikš. Padėk man.
Bomburai!
Net jei jiems nepadėsim, nykštukai kalną vis tiek puls.
Jie pasiryžę atgaut savo žemes.
Nemanau, kad Torinas Ąžuolskydis kam nors paklus.
Aš irgi niekam nepaklusiu.
Paklusti turėtum ne man.
Valdove Galadriele...
Mitrandirai...
Seniai nesimatėm.
Mane amžius pakeitė.
O Lorieno valdovės - ne.
Nenumaniau, kad valdovas Elrondas pakvietė ir tave.
Jis nekvietė.
Kviečiau aš.
Sarumanas.
Pastaruoju metu buvai užsiėmęs, bičiuli.
Sakyk, Gendalfai...
Nejaugi manei, kad tavo sumanymai ir užmačios liks nepastebėti?
Nepastebėti?
Nemaniau.
Elgiuosi taip, kaip man atrodo teisinga.
Jau seniai galvoji apie drakoną.
Tai tiesa, mano valdove.
Smogas nepaklus niekam.
Bet jei jis susivienys su priešais...
...tai mums pridarys siaubingos žalos.
Su kokiais priešais?
Gendalfai, priešus jau įveikėm.
Sauronas nugalėtas. Savo galios jis nebeatgaus.
Gendalfai, 400 m. mes gyvenom taikiai.
Sunkiai iškovotoj taikoj.
Tikrai? Ar čia taika?
Iš kalnų nusileido troliai.
Jie puldinėja kaimus, naikina ūkius.
Kelyje mus užpuolė orkai.
Karu to nepavadinčiau.
Tu kišies visur.
Ieškai nemalonumų ten, kur jų nėra.
Leisk jam pasakyt.
Čia kažkas baisesnio už Smogą.
Kažkas daug galingesnis.
Galim į tai nekreipt dėmesio. Bet ta jėga mums ramybės neduos.
Žaliąją girią kankina liga.
Medkirčiai ją vadina Mirkvudu.
Jie sako...
Na? Pasakok toliau.
Ką gi sako medkirčiai?
Jie šneka apie Tamsos Valdovą, gyvenantį Dol Guldure.
Tai burtininkas, galintis prikelt mirusiuosius.
Absurdas.
Šiam pasauly tokios galios neturi nieks.
Tas Tamsos Valdovas - paprastas mirtingasis.
Fokusininkas, besidomintis juodąja magija.
Aš irgi taip maniau.
-Bet Radagastas matė... -Radagastas?
Man apie Radagastą Rudąjį nepasakok.
Jis kvailas vyrukas.
Na, jis tikrai keistas. Vienišius.
Šneku ne apie tai. Jis valgo per daug grybų.
Dėl to supuvo jo smegenys ir pagelto dantys.
Aš jį įspėjau.
Išminčiams nedera klajot po mišką...
Tu kažką turi.
Tą daiktą gavai iš Radagasto.
Jis jį rado Dol Guldure.
Taip.
Parodyk jį man.
Lyg būčiau šnekėjęs su savim. Jis manęs visai nesiklausė.
Kas čia?
Mordoro reliktas.
Morgulo kalavijas.
Nukaltas Karaliui Raganiui.
Ir su juo palaidotas.
Kai Angmaras žuvo...
...šiauriečiai paėmė jo kūną, visus daiktus.
Ir užmūrijo jį Rudaro kalnuose.
Jis palaidotas giliai olose.
Tokiam tamsiam kape,
kur niekuomet nešvies saulė.
Tai neįmanoma.
Tuos kapus saugo galingi burtai.
Jų atvert neįmanoma.
Ar yra įrodymų, kad šis ginklas iš Angmaro kapo?
To įrodyt negaliu.
Nes tai neįmanoma.
Mąstykim apie tai, ką žinom.
Viena orkų gauja
išdrįso persikelt per Bruineno upę.
Radom senovinį durklą.
O burtininkas, save vadinantis Tamsos Valdovu,
apsistojo tvirtovės griuvėsiuose.
Čia nieko ypatingo.
Man ramybės neduoda žinia apie būrį nykštukų.
Tas manęs neįtikino, Gendalfai.
Tokiai užduočiai pritart negaliu.
Jei jie būtų atėję pas mane, tai jiems nebūtų tekę nusivilt.
Nemeluosiu. Nesuprantu, kodėl suteikei jiems vilties.
Jie traukiasi.
Taip.
Tu žinojai...
Ne. Deja, čia jau viskas.
Valdove Elrondai!
Nykštukai pasitraukė.
Būkit budrūs.
Tuoj įžengsim į nežinomas žemes.
Balinai, tau šios vietos pažįstamos. Rodyk kelią.
Gerai.
Pone Beginsai!
Verčiau neatsilik.
Tu eisi paskui juos.
Taip.
Gerai, kad padedi Torinui Ąžuolskydžiui.
Bet ši užduotis prikėlė jėgas,
kurių dar nesuvokiam.
Reikia įminti Morgulo kalavijo mįslę.
Kažkas nepastebimai juda šešėliuose, slepiasi nuo mūsų.
Jis nepasirodys.
Dar ne.
Bet jis kasdien stiprėja.
Būk atsargus.
Mitrandirai!
Kodėl išrinktasis - Miškavaikis?
Nežinau.
Sarumanas mano, kad sutramdyt blogį
gali tik didžiulė jėga.
Bet aš supratau kitką.
Supratau, kad tai menki dalykai...
Kasdieniai paprastų žmonių veiksmai...
Tamsą sutramdo tik jie.
Paprasti, meilės ir gerumo pilni veiksmai.
Kodėl Bilbas Beginsas - išrinktasis?
Gal todėl, kad bijau.
Jis suteikia man drąsos.
Nebijok, Mitrandirai.
Tu ne vienas.
Jei tau kada nors prireiks mano pagalbos,
aš pasirodysiu.
Atsargiai! Laikykitės!
Reikia rast kur pasislėpt!
Atsargiai!
Saugokis, broli!
Laikykis!
Čia ne audra!
Čia griausmo mūšis!
Žiūrėkit!
Kad mane kur.
Legenda byloja tiesą!
Milžinai! Akmens milžinai!
Slėpkis, kvaily!
Laikykis!
-Kas čia dedasi? -Čiupk mano ranką!
Bėgam, bėgam!
Lekiam! Greičiau!
Saugokitės!
-Laikykis! -Šok!
Eime!
Laikykis!
Ne!
Ne! Kili!
Viskas gerai! Jie gyvi!
Kur Bilbas? Kur hobitas?
Ten!
Gelbėkit jį!
-Čiupk man už rankos! -Bilbai!
Padėk!
Laikau tave, bičiuli.
Laikykis!
Eikš, vyruti. Čionai.
Jau maniau, kad mūsų plėšikas žuvo.
Jis jau seniai vaikščiojantis lavonas.
Jam nederėjo eit su mumis.
Jam čia ne vieta.
Dvalinai!
Atrodo, čia saugu.
Apieškokit olą.
Kalnų olose dažniausiai kas nors gyvena.
Čia nieko nėra.
Gerai. Užkurkim laužą.
Ne. Laužo čia tikrai nekursim.
Pamiegokit.
Kelsimės auštant.
Turim kalnuose laukt Gendalfo.
Juk taip planavom.
Planai keičias.
Bofurai, budėsi pirmas.
Jų kvapas šviežias.
Jie pasuko kalnų keliu.
Kur tu susiruošei?
Grįžtu į Rivendeilą.
Ne. Dabar grįžt negalima.
Juk keliaujam kartu. Tu vienas iš mūsų.
Iš tiesų taip nėra.
Torinas sakė, kad man čia ne vieta. Jis teisus.
Aš ne Tukas, o Beginsas. Nesuprantu, kodėl ryžausi iškeliaut.
Reikėjo likt namie.
Tu ilgiesi namų. Suprantu.
Ne. Nesupranti. Nesuprantat nė vienas.
Jūs nykštukai. Jūs prie tokio gyvenimo pratę.
Jūs klajokliai. Niekur ilgam neapsistojat, neturit namų.
Atleisk. Nenorėjau...
Tu teisus.
Namų mes neturim.
Linkiu tau didžiausios sėkmės.
Nuoširdžiai.
Kas čia?
Pabuskit!
Saugokitės!
Pasitrauk!
Bjaurybės!
Traukitės!
Jūs už tai atsakysit!
Gerai jau. Nesistumdyk!
Patrauk nuo manęs rankas! Pasitrauk!
Neliesk manęs!
Duok jam ramybę!
Kam pakako įžūlumo ginkluotam atkeliaut į mano karalystę?
Šnipams? Vagims? Žudikams?
Nykštukams, Jūsų Piktybe.
Nykštukams?
Radom juos prie mūsų durų.
Nestovėkit kaip įbesti. Apieškokit juos.
Kiekvieną kišenę, kiekvieną plyšelį.
Ką jūs čia veikiat?
Sakykit!
Gerai.
Jei jie nesako, tai priversime juos rėkt!
Atneškit presą!
Ir kaulų laužiklį.
-Pradėsim nuo jauniausio. -Palaukit!
Ką gi, ką gi.
Tik pažiūrėkit, kas čia toks.
Torinas, Treino sūnus, Troro sūnus...
Kalno karalius.
Vos nepamiršau. Tu neturi ką valdyt.
Tu visai ne karalius.
Todėl esi niekas.
Žinau, kad už tavo galvą dosniai sumokėtų.
Vien už galvą.
Kūno nereiktų.
Turbūt žinai, apie ką aš.
Apie seną tavo priešą.
Blyškusis orkas, jodinėjantis baltuoju Vargu.
Azogas buvo sunaikintas.
Jis jau seniai žuvo mūšio lauke.
Manai, kad jo niekingas gyvenimas baigės?
Nusiųsk žinią Blyškiajam orkui.
Pasakyk, kad turiu jam dovaną.
Taip!
Golumai! Golumai!
Bjaurūs goblinai!
Jau geriau nei sukiužę kaulai, mano mieliausiasis.
Geriau nei nieko.
Per daug kaulelių, mano mieliausiasis. Nepakankamai mėsos!
Nutilk! Nudirk jam odą!
Pradėk nuo galvos.
Šalta uola - nužvarbs ranka
Ir kojos sustips.
Akmenų pakaušiai - lyg sukiužę kaulai,
be mėsos pliki.
Nekvėpuoja išvis, šalta kaip mirtis,
Ji tinkama praryt...
Mes tikri palaimintieji, mano mieliausiasis.
Čia tai bent kąsnelis.
Golumai! Golumai!
Atsitrauk! Nelįsk!
Įspėju tave, nesiartink!
Kalaviją nukalė elfai, bet jis ne elfo rankose.
Ne elfo, ne.
Kas čia, mieliausiasis?
Kas čia?
Aš Bilbas Beginsas.
Beginsas?
Kas tas Beginsas, mieliausiasis?
Aš hobitas iš Grafystės.
Mums patinka goblinai, šikšnosparniai ir žuvys. O hobitų dar neragavom.
Ar jų mėsa minkšta? Sultinga?
Nesiartink!
Jei reiks, aš juo pasinaudosiu.
Nemalonumų nenoriu, supratai?
Parodyk, kaip iš čia ištrūkt, ir išeisiu.
Kodėl? Pasiklydai?
Taip. Noriu kuo greičiau rasti kelią.
Mes žinom! Mes žinom saugius kelius hobitams!
Saugius kelius tamsoje.
Nutilk!
-Nieko nesakiau. -Kalbu ne su tavim!
Taip, mano mieliausiasis. Taip.
Nežinau, kokį žaidimą čia žaidi, bet...
Žaidimą?!
Mums žaidimai patinka, ar ne, mieliausiasis?
Ar tau žaidimai patinka? Ar mėgsti žaisti?
Gal.
Kas turi šaknis, kurių nematot jūs
Ir pats yra aukštesnis už medžius,
Aukštyn jis kopia, auga,
Bet niekad neužauga?
-Kalnas. -Taip! Taip!
Pabandom dar kartą, gerai?
Taip! Dar kartelį! Dar kartelį! Dabar tavo eilė.
Ne! Gana mįslių!
Nudėk jį! Tučtuojau nudėk!
Golumai! Golumai!
Ne! Ne!
Ne. Aš noriu pažaist. Labai noriu.
Noriu pažaist. Pastebėjau...
kad tau puikiai sekas mint mįsles.
Tai gal...
...pažaiskime mįslių žaidimą? Gerai?
Tik tu ir aš.
Taip. Tik mes.
Taip! Taip!
O jei aš laimėsiu.
parodysi man išėjimą. Gerai?
Taip! Taip!
O jei pralaimėsi? Kas tada?
Jei jis pralaimės, mano mieliausiasis, mes jį suvalgysim.
Jei Beginsas pralaimės, mes jį suvalgysim.
Gerai.
Beginsas pradės.
Trisdešimt baltų žirgų ant kalvų raudonų.
Baisūs - nenustygsta, Viską trempia, pyksta,
Paskui - ramūs, sotūs.
Dantys?
Dantys!
Taip, mano mieliausiasis!
Bet mes turim tik devynis.
Mūsų eilė.
Bebalsis, bet šaukia
Besparnis, bet skrenda,
Belūpis, bet švilpia
Bedantis, bet kanda
Minutėlę.
Mes žinom! Mes žinom!
Nutilk!
Vėjas...
Vėjas! Tai žinoma.
Hobitas labai gudrus.
Labai gudrus.
Skrynia be dangčio, neužrakinta
Viduj jos aukso gabalas spindi.
Skrynia...
Skrynia be dangčio, neužrakinta...
Na?
Sukta mįslė.
Skrynia... Neužrakinta...
Pasiduodi?
Suteik mums progą, mieliausiasis! Suteik mums progą!
Kiaušinis!
Gardus, traškus kiaušinukas! Taip!
Močiutė išmokė mus juos išsiurbt! Taip!
Dabar mūsų eilė.
Kas visus praryti daiktus
Paukštį, žvėrį, medį - greitas,
Krimsti varį, graužti plieną,
Gludint akmenį kiekvieną.
Atsakyk!
Duok man minutėlę. Aš leidau tau ilgai pagalvot.
Paukštį, žvėrį...
Žvėrį? Medžius...
Nežinau.
Ar jis gardus?
Ar jis nuostabus?
Ar jis traškus?
Leisk pagalvot.
Leisk dar pagalvot.
Jis įklimpo.
Beginsas įklimpo.
Laikas baigėsi.
Laikas.
Atsakymas - laikas!
Ne taip ir sunku.
Paskutinis klausimas.
Paskutinė proga.
Gerai.
Klausk mūsų.
-Paklausk mūsų! -Taip. Gerai.
Ką aš turiu savo kišenėj?
Taip nesąžininga.
Taip nesąžininga! Tai prieštarauja taisyklėm!
Užduok kitą klausimą!
Ne, ne, ne.
Liepei užduoti tau klausimą. Čia mano klausimas.
Ką turiu kišenėj?
Trys spėjimai, mieliausiasis. Duok mums tris spėjimus!
Trys spėjimai! Puiku. Prašom spėt.
Ranką!
Neteisingai. Bandyk dar kartą!
Ašaką, goblino dantis, kriaukleles, šikšnosparnio sparnus...
Peilį!
Nutilk!
Vėl neatspėjai. Liko paskutinis spėjimas.
Virvelę!
Arba nieko!
Du spėjimai iš karto. Ir abu neteisingi.
Taigi...
Pripažink, aš laimėjau. Prižadėjai parodyt man išėjimą.
Ar mes tikrai taip sakėm, mieliausiasis?
Ar sakėm?
Ką tu turi kišenėj?
Čia ne tavo reikalas.
Tu pralaimėjai.
Pralaimėjom?
Pralaimėjom?!
Kur jis?
Kur jis?!
Ne!
Kur jis?!
Ne! Ne!
Pradingo!
Prakeikimas!
Mano mieliausiasis pradingo!
Ką pametei?
Neklausk! Ne tavo reikalas!
Ne!
Golumai! Golumai!
Ką tu turi...
...savo šlykščioj....
...kišenėlėj?
Jis jį pavogė...
Jis jį pavogė!
Traiškysim kaulus,
Sukiosim kaklus,
Sumušim žiauriai jus visus,
O ant kablių jums galas bus.
Jūs čia mirsit, giliai po žeme,
Nieks jūsų neras goblinų mieste.
Tą kalaviją atpažįstu! Čia Goblinų kirtikas!
Naikintojas.
Tie ašmenys perrėžė gerkles tūkstančiams.
Čaižykit juos! Muškit! Nudėkit juos!
Nudėkit juos visus!
Nurėžkit jam galvą!
Čiupkit ginklus.
Kovokit.
Kovokit!
Jis turi Priešų mušiką! Mušiką!
Jis spindi kaip saulė!
Torinai!
Paskui mane! Greičiau!
Bėgam!
Atiduokit jį mums!
Jis mūsų.
Jis mūsų!
Vagis!
Beginsas!
Greičiau!
Paskubėkit!
Pasiruoškit!
Pirmyn!
Nukirskit virves!
Nagi, greičiau!
-Judinkitės! -Bomburai!
Nagi! Greičiau!
Šokit!
Šok, bičiuli!
Nagi!
Stumkit!
Nagi!
Saugokitės!
Tikėjaisi nuo manęs pasprukt?
O ką darysi dabar, Išminčiau?
To tikrai pakaks.
Na, galėjo baigtis ir blogiau.
Tauškalai!
Negaliu patikėt.
Gendalfai!
Jų per daug. Mes neįstengsim pasipriešint.
Mus išgelbės tik aušra.
Greičiau!
Stokitės!
-Balinai! -Nagi!
Palauk!
Mano mieliausiasis! Palauk!
Golumai! Golumai!
Greičiau!
Čionai.
-Nagi. -Nagi, greičiau.
Puiku!
Beginsas!
Vagis!
Tebūnie jis prakeiktas. Amžinai jo nekęsim!
5, 6, 7, 8.
Bifuras. Bofuras. Jau 1 0.
Filis, Kilis! Jau 12!
Ir Bomburas. Trylika.
Kur Bilbas?
Kur mūsų hobitas?
Kur mūsų hobitas?!
Prakeiktas miškavaikis! Jis pasimetė?!
Maniau, kad jis su Doriu!
-Neverskit kaltės man! -Kur paskutinį kartąjį matei?
Mačiau jį sprunkantį, kai pirmąkart buvom įsprausti į kampą.
Kas nutiko?
-Sakyk! -Pasakysiu aš.
Ponas Beginsas pasinaudojo palankia proga.
Nuo pat kelionės pradžios jis tik ir svajojo apie minkštą lovą ir šiltus namus.
To hobito nebeišvysim.
Jis jau toli.
Ne. Visai ne.
Bilbai Beginsai.
Dar niekada taip nesidžiaugiau ką nors matydamas.
Bilbai. Mes tave palikom.
Kaip tau pavyko pasprukt nuo goblinų?
Tikrai įdomu.
Koks skirtumas. Svarbiausia, kad jis ištrūko.
Tai svarbu.
Aš noriu sužinot.
Kodėl grįžai?
Žinau, kad nuo pat pradžių manim abejojai.
Tu teisus. Dažnai prisimenu Begendą.
Ilgiuosi savo knygų.
Savo fotelio. Ir sodo.
Ten mano vieta.
Mano namai.
Todėl ir grįžau. Nes...
Tu namų neturi.
Juos iš tavęs atėmė.
Kaip galėdamas padėsiu tau juos susigrąžint.
Sučiupkit juos!
Ir sudraskykit į gabalus!
Nuo vilko...
...ant meškos. Bėkit.
Bėkit!
Greičiau!
Į medžius!
Visi! Greičiau! Lipkit! Bilbai, lipk!
Greičiau!
Jie artinasi!
-Laikykitės! -Laikykitės, broliai!
Azogas.
Užuodi?
Baimės kvapą.
Taip dvokė ir tavo tėvas.
Torinai, Treino sūnau.
Negali būt.
Šitą atveskit man!
Kitus nudėkit!
Išsiurbkit jiems kraują!
Virsta!
Fili!
Taip!
O, ne!
Pone Gendalfai!
O, ne! Dori!
Padėkit!
Ne!
Torinai! Ne!
Atneškit man nykštuko galvą.
Nudėkit jį.
Ne.
Torinai!
Miškavaikis?
Viskas gerai.
Bilbas čia.
Jis saugus.
Tu!
Ką čia išdarinėji?
Vos nepražuvai.
Juk sakiau, kad būsi našta.
Kad neišliksi laukiniame krašte.
Tarp mūsų tau ne vieta.
Dar niekad gyvenime taip smarkiai neklydau.
Atleisk, kad tavim suabejojau.
Ne, aš ir pats būčiau suabejojęs.
Aš ne didvyris.
Ir ne karys.
Net ne plėšikas.
Ar akys man nemeluoja?
Ereboras!
Vienišasis Kalnas.
Paskutinė didingųjų nykštukų karalystė Viduržemy.
Mūsų namai.
Varnas!
Paukščiai grįžta į kalną.
Mano mielasis Oinai, čia strazdas.
Bet čia ženklas.
-Geras ženklas. -Tu teisus.
Manau, kad blogiausia jau praeity.
Skirta Mike'o Turnerio, padėjusio statyti šį filmą, atminimui.
Ilsėkis ramybėje.
[Lithuanian]
Best watched using Open Subtitles MKV Player